§1. Якщо людина принесе клятву і звинувачуватиме у вбивстві іншу людину, але

не зможе цього довести, то обвинуваченого слід вбити.

§2. Якщо людина кине на людину звинувачення в чародійстві і не доведе цього,

то той, на кого кинуто звинувачення в чародійстві, повинен піти до Річки і

кинутися в неї . Якщо Річка ним заволодіє, то той, хто звинувачував, може

забрати його будинок; а якщо Річка очистить цю людину, і вона залишиться

непошкодженою, то того, хто кинув на неї звинувачення в чародійстві, потрібно

вбити; той, хто кидався в Річку, отримає будинок того, хто його звинувачував.

§3. Якщо людина виступить в судовій справі для свідчення по злочину, і не

доведе сказаних нею слів, то, якщо це судова справа про життя, то цю людину

потрібно вбити.

§4. Якщо ж вона виступила для свідчення в судовій справі по хлібу або по

сріблу, то вона повинна понести покарання, що покладається в такій судовій

справі.

§5. Якщо суддя буде судити судову справу, винесе рішення, виготовить документ

з печаткою, а потім своє рішення змінить, то цього суддю потрібно звинуватити

в зміні рішення, і він повинен сплатити суму позиву, пред’явлену в цій судовій

справі, в 12-кратному розмірі, а також повинен бути на зборах скинутий зі свого

судового крісла і не повинен повертатись і засідати з суддями на суді.

§6. Якщо людина вкраде надбання Бога або палацу, то цю людину потрібно

вбити; а також того, хто прийме з його рук вкрадене, потрібно вбити.

§7. Якщо людина купить з руки сина людини або з раба людини без свідків і

договору або візьме на зберігання чи срібло, чи золото, чи раба, чи рабиню, чи

вола, чи вівцю, чи віслюка, чи що б це не було, то ця людина ? злодій, її потрібно

вбити.

http://yurist-online.org/

§8. Якщо людина вкраде чи вола, чи вівцю, чи віслюка, чи свиню, чи човен, то,

якщо це Боже або палацу, вона може віддати це в 30-ти кратному розмірі, а якщо

це належить мушкенуму, ? вона може в 10-ти кратному розмірі відшкодувати;

якщо ж злодію нема чим віддати, то його потрібно вбити.

§9 якщо людина, в якої щось пропало, схопить річ в руках іншої людини, і той, в

чиїх руках буде схоплена пропавша річ, скаже: “Мені, мовляв, продав продавець,

я купив, мовляв, при свідках”, а господар пропавшої речі скаже:” Я, мовляв,

представлю свідків, які знають мою пропавшу річ”, то покупець повинен

привести продавця, який продав йому річ, і свідків, при яких він купив; також і

господар пропавшої речі повинен привести свідків, що знають його пропавшу

річ. Судді повинні розглядати їх справу, а свідки що знають пропавшу річ,

повинні розповісти перед Богом те, що вони знають, і тоді продавець ? злодій,

його потрібно вбити; господар пропавшої речі повинен отримати свою

пропавшу річ назад; покупець повинен отримати зважене ним срібло з будинку

продавця.

§10. Якщо покупець не приведе продавця, що продав йому, і свідків, при яких

він купив, а тільки господар пропавшої речі приведе свідків, що знають його

пропавшу річ, то покупець ? злочинець, його потрібно вбити; господар

пропавшої речі повинен отримати свою пропавшу річ.

§ 11. Якщо господар пропавшої речі не приведе свідків, що знають його

пропавшу річ, то він брехун, зводить наклеп; його потрібно вбити.

§ 12. Якщо господар чужої речі пішов до долі , то покупець отримує в 5-

кратному розмірі позов, пред'явлений в цій судовій справі в будинку продавця.

§ 13. Якщо свідків цієї людини немає поблизу, то судді призначають цей строк

до спливу 6-го місяця Якщо на шостий місяць вона не приведе своїх свідків, то

вона брехун, повинна нести покарання, яке покладається при такій судовій

справі.

§ 14. Якщо людина вкраде малолітнього сина людини, то її потрібно вбити.

http://yurist-online.org/

§ 15. Якщо людина виведе за міські ворота раба палацу або рабиню палацу, або

мушкенума, або рабиню мушкенума, то її потрібно вбити,

§ 16. Якщо людина укриє в своєму будинку збіглого раба або рабиню, які

належать палацу або мушкенуму , і не виведе їх на клич глашатая, то цього

господаря будинку потрібно вбити.

§ 17. Якщо людина впіймає в степу збіглого раба або рабиню і доставить його

господарю його, то господар раба повинен дати йому два сікля срібла.

§ 18. Якщо цей раб не назве свого господаря, то його потрібно привести в палац,

дослідити його справу і повернути його господарю його.

§ 19. Якщо вона залишить цього раба у своєму домі, а потім раб буде схоплений

у її руках, то цю людину треба вбити.

§ 20. Якщо раб втече з рук того, хто його вловив, то ця людина повинна

поклястися перед богом панові раба і буде вільною від відповідальності.

§ 21. Якщо людина зробить пролом в будинку, то перед цим проломом її

потрібно вбити і закопати.

§ 22. Якщо людина пограбує і буде схоплена, то її треба вбити.

§ 23. Якщо грабіжник не буде схоплений, то пограбована людина повинна

клятвено показати перед богом все пропавше в неї, а община і рабінаум , на

землі і в межах яких здійснено пограбування, то їй винні відшкодувати йому, що

в неї пропало.

http://yurist-online.org/

§ 24. Якщо при цьому буле загублене життя, то община і староста повинні

відважити 1 міну срібла його родичам.

§ 25. Якщо в будинку людини спалахне полум'я і людина, що прийде його

гасити, зверне свій погляд на пожитки господаря будинку, візьме собі щось з

пожитків господаря будинку, то цю людину потрібно кинути в цей вогонь.

§ 26. Якщо редум або баїрум , якому наказано виступати в царський похід не

піде, або , найнявши найманця, пошле його замість себе, то цього редума або

баїрума потрібно вбити; найнятий ним може забрати його будинок. Якщо

людина здійснить грабіж і буде схоплена, то її потрібно вбити

§ 27. Якщо редум або баїрум буде поведений у полон, будучи на царській

службі, а після нього його сад і поле будуть віддані іншому, і буде нести його

військову повинність, то, якщо він повернеться і досягне свого поселення,

потрібно повернути йому його поле і сад, і він сам буде нести свою повинність.

§ 28 Якщо редум або баїрум буде поведений у полон, будучи на царській службі,

а його син може нести повинність, то потрібно віддати йому поле і сад, і він буде

нести повинність свого батька.

§ 29. Якщо син його малий , і він не в змозі нести повинність свого батька, то

третя частина поля і саду повинна бути віддана його матері , і нехай мати

ростить його.

§ 30. Якщо редум або баїрум через тягар своєї повинності покине своє поле, сад

і будинок і буде відсутній, і після нього інший візьме його поле, сад і будинок і

буде нести його повинність протягом трьох років, то, якщо він повернеться і

вимагатиме своє поле, сад і будинок, не потрібно повертати їх йому. Той, хто

взяв їх і ніс його повинність, сам буде нести її.

§ 31. Якщо ж він буде відсутній тільки один рік і повернеться, то потрібно

віддати йому його поле, сад і будинок, і він сам буде нести свою повинність.

http://yurist-online.org/

§ 32. Якщо тамкар викупив редума або баїрума, який знаходився в полоні при

поході царя, і доставив його в його поселення, то якщо в його будинку є засоби

для викупу, він самий повинний себе викупити. Якщо в його будинку немає

засобів для викупу, він повинний бути викуплений храмом свого поселення.

якщо в храмі його поселення немає засобів для викупу, його повинний викупити

палац. Його поле, його сад і його будинок не можуть бути віддані за викуп.

§ 33. Якщо сотник або десятник взяв людину, не підлягаючу призову, або ж він

прийняв для царського походу найманця і послав його в якості заміни, то цей

сотник або десятник повинний бути убитий.

§ 34. Якщо декум або лубуттум візьме пожитки редума, вчинить шкоду редуму,

віддасть редума в найм, віддасть редума на суді більш сильному або візьме собі

подарунок, який дав редуму цар, то цього декума або лубуттума потрібно вбити.

§ 35. Якщо людина купить у редума велику чи малу худобу, яку дав редуму цар,

то вона губить своє срібло.

§ 36. Поле, сад і будинок редума, баірума чи того, хто приносить прибуток , не

можуть бути віддані за срібло.

§ 37. Якщо людина купить поле, сад чи будинок редума, баірума чи того, хто

приносить прибуток, то його табличку потрібно розбити, а також він втрачає

своє срібло. Поле, сад і будинок повертаються їх господарю.

§ 38. Редум, баїрум і несучий подати, не може відписати своїй дружині або дочці

нічого з поля, саду або будинку, що входять до складу його ілька*, а також не

може віддавати їх за свою боргову розписку.

http://yurist-online.org/

§ 40. Надітум , тамкар чи зобов’язаний іншою повинністю можуть віддати своє

поле, свій сад і свій будинок за срібло. Покупець повинен нести повинність,

пов’язану з полем, садом чи будинком, які він купив.

§ 41. Якщо людина обміняла поле, сад і будинок, що належать редуму, баїруму

або несучому подати і дав приплату, то редум, баїрум або несучий подати

повертається до свого поля, свого саду і свого будинку, а приплату, що була йому

дана, він бере собі.

§ 42. Якщо людина орендує поле для обробітку і не виростить на ньому хліба, то

її потрібно викрити в тому, що вона не робила необхідної роботи в полі, і вона

повинна віддати господарю поля хліб, як його сусіди.

§42. Якщо людина орендувала поле для опрацювання і не виростила на полі

зерна, то його варто обвинуватити в невиконанні необхідної роботи на поле, а

потім він повинний буде віддати хазяїну поля зерно відповідно до врожаю його

сусід.

§ 43. Якщо він зовсім не опрацював поле, а закинув його, то він повинний

віддати власнику поля зерно відповідно до врожаю його сусід, а поле, що він

закинув, він повинний розділити , засіяти, і зорати, потім повернути хазяїну.

§ 44. Якщо людина орендує на три роки цілину, але через лінощі не обробить

поле, то на четвертий рік вона повинна поле виорати, заборонувати і повернути

поле господарю поля, а також відмірити йому по 10 курру (курру — 252,6 літрів)

хліба за один бур (1 бур — 6,35 га).

§ 45. Якщо людина віддасть своє поле землеробу за орендну плату і отримає

орендну плату за своє поле, а потім Адад затопить поле чи повінь винесе жатву,

то збиток падає тільки на землероба.

http://yurist-online.org/

§ 46. Якщо він не отримає орендної плати, чи віддасть поле з-полу чи третьої

долі, то зерно, що знаходиться на полі, землероб і господар поля повинні ділити

по домовленому співвідношенню частин.

§ 47. Якщо орач, оскільки він у перший рік оренди не виправдав навіть своїх

витрат, сказав: «Поле я знову опрацюю», то хазяїн поля не повинний

заперечувати. Тільки цей орач може опрацювати його поле, а при жнивах він

візьме зерно згідно з угодою.

§ 48. Якщо людина має на собі процентний борг, а Адад затопить його поле чи

повінь винесе жатву, чи внаслідок засухи в полі не виростуть хліба, то він може

в цьому році хліб своєму боргодавцю не повертати і знищити свій документ;

також і проценти за цей рік він може не віддавати.

§ 49. Якщо людина взяла в тамкара срібло і віддала тамкару придатне для

обробки зернове або сезамове поле, сказавши йому: «Поле опрацюй і зерно або

ж сезам, що будуть, збери і візьми», то якщо землероб виростить на поле зерно

або сезам, тільки хазяїн поля повинний забрати зерно або сезам, що будуть на

поле. А тамкару він повинний віддати зерно за його срібло, що він у нього взяв,

з відсотками. Він також повинний відшкодувати тамкару витрати по

опрацюванню поля.

§ 50. Якщо він віддасть погашення боргу вже оброблене зернове поле чи

оброблене кунжутове поле, то хліб чи кунжут, що знаходиться на полі, повинен

взяти тільки господар поля і повинен повернути тамкару срібло і проценти на

нього.

§ 51. Якщо в нього немає срібла, щоб вернути борг, то він може віддати тамкару

зерно чи кунжут в ціну срібла, а також проценти на нього, які він взяв у танкара,

відповідно з царськими постановами .

§ 52. Якщо землероб не виростить на полі хліба чи кунжута, то це не повинно

змінювати його договору.

http://yurist-online.org/

§ 53. Якщо людина була недбайливою у відношенні зміцнення греблі на його

полі, не зміцнив свою греблю, і в його греблі утворився пролом, і вода затопила

поле сусіда, то людина, у чиїй греблі утворився пролом, повинна відшкодувати

зерно, що він погубив.

§ 54. Якщо він не може відшкодувати хліб, то потрібно віддати його і його

рухоме майно за срібло, і це срібло повинні розділити між собою люди

обробленої землі общини, хліб якої винесла вода.

§ 55. Якщо людина відчинила свій арик для зрошення але по недбалості

допустить затоплення поля його сусід, то він повинний відміряти зерно

відповідно до врожаю його сусід.

§ 56. Якщо людина відчинила воду, і вода затопила роботу, зроблену на полі його

сусіда, то він повинний відміряти по 10 гурів зерна за кожний бур площі.

§ 57. Якщо пастух не спитав згоди в хазяїна поля згодував поле вівцям, то хазяїн

поля може зорати своє поле, а пастух, що без дозволу хазяїна поля згодував поле

вівцям, поверх того повинний віддати хазяїну поля по 20 гурів зерна за кожний

бур площі.

§ 58. Якщо пастух після того, як всі вівці піднялися з луки, і знак про кінець

пасіння був вивішений на міських воротах, пустить овець на поле, і згодує поле

вівцям, то пастух повинний охороняти поле, що він згодував, і під час жнив він

повинний відміряти хазяїну поля по 60 гурів зерна за кожний бур площі.

§ 59. Якщо людина зрубала дерево без згоди хазяїна саду, то він повинний

відважити 1/2 міни срібла.

§ 60. Якщо людина дасть садівнику поле для насадження саду, а садівник

посадить сад і буде вирощувати сад протягом чотирьох років, то на п'ятий рік

http://yurist-online.org/

господар саду і садівник ділять сад між собою порівно; господар саду має

вибрати і взяти свою долю першим.

§ 61. Якщо садівник не закінчив насадження саду і залишив необроблену

частину , то необроблена частина повинна бути включена до складу його частки.

§ 62. Якщо на полі, що було йому дано, він не посадив саду, і якщо ця частина

повинна бути обробленою, садівник повинний відміряти хазяїну поля прибуток

від поля за роки, у які воно було закинуто, як його сусіди, а на полі він повинний

виконати роботу і потім повернути хазяїну поля.

§ 63. Якщо це перелогова земля, то він повинний зробити роботу на полі і

повернути його хазяїну поля, а. за один рік він повинний відміряти по 10 гурів

зерна за кожний бур площі.

§ 64. Якщо людина віддала садівнику свій сад для оброблення, то садівник, поки

він тримає сад, повиний з прибутку віддавати хазяїну саду 2/3, а він може взяти

1/3.

§ 65. Якщо садівник сад не обробляв і зменшив прибуток, то садівник повинний

відміряти прибуток від саду, як його сусіди.

§ 65. Якщо людина взяла гроші в тамкара, і тамкар цей притискає його, а йому

нічим заплатити борг, і він віддав тамкару свій сад після запилення і сказав

йому: «Фініки, скільки їх буде в саді, ти забереш за своє срібло», то тамкар не

повинний погодитися. Тільки хазяїн саду повинний зібрати фініки, скільки їх

буде в саді, і срібло з його відсотками, відповідно до його угоди, він повинний

сплатити тамкару, а інші фініки, що будуть у саді, повинний забрати тільки

хазяїн саду.

…

http://yurist-online.org/

§ 71. Якщо людина віддає зерно, срібло або інше добро за будинок повинності ,

що належить його сусіду, то все що він купив він утрачає, а будинок він

повинний повернути його хазяїну. Якщо ж це не будинок повинності, то він

може його купити: за цей будинок він може віддавати зерно, срібло або інше

добро.

…

§ 78. Якщо... мешканець цілком заплатив хазяїну будинка орендну плату за рік, а

хазяїн будинку накаже мешканцю виїхати до витікання його повного терміна, то

так як хазяїн будинку виселив мешканця до повного витікання його терміна,

срібло, що мешканець дав йому, він утрачає.

…

§ 88. Якщо тамкар дав зерно в процентний борг, то він може взяти за один гур

1/5 зерна як відсотки, якщо він дав срібло в процентний борг, то за один сикль

срібла він може взяти 1/б сикля і 5 ше як відсотки.

§ 89. Якщо людина, що взяла в борг під відсотки, не має срібла для повернення

боргу, а має тільки зерно, то, дотримуючись царському уставу, тамкар повинний

взяти в якості відсотка 100 ка на 1 гур зерном.

§ 90. Якщо тамкар відмовиться і перевищить відсоток у 100 ка зерна на 1 гур або

сріблом 1/6 сикля і 6 ше на 1 сикль і візьме підвищений відсоток, то він втрачає

все, що дав у борг.

…

§ 93 Якщо тамкар, що дав у борг під відсотки і получив частину суми боргу

зерном, відповідно до того, скільки він узяв, не зазначив зменшення боргу і не

http://yurist-online.org/

написав додаткового документа, або додав відсотки до основної суми боргу, то

цей тамкар повинний повернути подвійну кількість зерна, отриманого ним.

§ 94. Якщо тамкар дав у борг під відсотки зерно або срібло, і, коли він давав у

борг, він дав срібло малою гирею або зерно малою мірою, а коли одержував

борг, він прийняв срібло великою гирею і зерно великою мірою, то цей тамкар

втрачає усе, що він дав у борг.

§ 95. Якщо тамкар дав зерно або срібло в борг під відсотки без державного

контролера, то він утрачає, все що дав.

§ 96. Якщо людина взяла в тамкара зерно або срібло і не має зерна або срібла,

щоб повернути, а має тільки інше рухоме майно, то усе, що він має у своїх

руках, він може віддати своєму тамкару, як тільки він це принесе при свідках.

Тамкар не може відмовлятися, він повинний прийняти.

…

§ 99. Якщо людина дасть людині срібло в порядку товариства, то прибуток чи

збиток який буде, вони повинні перед богами розділити порівну.

§ 100. Якщо тамкар дав шамаллуму срібло для продажу і покупки і послав його

в торгову подорож, а шамаллум у шляху срібло витрачав, то якщо там, куди він

відправився , він дістав прибуток, він повиннен порахувати відсотки на все

срібло, скільки він узяв, і дні його вони повинні порахувати, а після він

повинний сплатити своєму тамкару

§ 101. Якщо там, куди він відправився, він не одержав прибутку, то срібло, що

він узяв, шамаллум повинний подвоїти і віддати тамкару.

http://yurist-online.org/

§ 102. Якщо тамкар дав шамаллуму срібло без процентів ,і той потерпить збиток

там, куди відправиться, то він повинен повернути тамкару тільки основну суму.

§ 103. Якщо на шляху ворог відбере в нього все, що він віз, то шамаллум

повинен поклястися богом і бути вільним від відповідальності.

§ 104. Якщо тамкар дав шамаллуму для продажу зерно, шерсть, олію або всяке

інше добро, то шамаллум повинний порахувати срібло і повернути тамкару.

Шамаллум повинний отримати документ з печаттю на срібло, котрий він дав

тамкару.

§ 105. Якщо шамаллум був неуважний і не отримав документ з печаттю на

срібло, що він дав тамкару, то срібло без документа до рахунку не буде

зараховане.

§ 106. Якщо шамаллум візьме у тамкара срібло і заперечить про це перед своїм

тамкаром, то цей тамкар повинен викрити шамаллума перед богом і свідками у

одержанні срібла, і шамаллум повинен віддати тамкарові срібло, яке він взяв, у

потрійному розмірі.

§ 107. Якщо тамкар довірив шамаллуму, а шамаллум повернув своєму тамкару

усе, що тамкар дав йому, але тамкар заперечив усе що шамаллум дав йому, то

цей шамаллум може обвинуватити тамкара перед богом і свідками, і тамкар,

тому що він із своїм шамаллумом сперечався, повинний віддати шамаллуму усе,

що він одержав від нього, у шестиразовому розмірі.

§ 108. Якщо шинкарка не приймала зерно в якості плати за сикеру або приймала

срібло великою гирею, або зменшувала відношення вартості сикери до зерна, то

цю шинкарку потрібно звинуватити і кинути її у воду.

§ 109. Якщо у будинку шинкарки змовляються злочинці і вона не схопить цих

злочинців і не приведе до двірця, то цю шинкарку треба вбити.

http://yurist-online.org/

§ 110. Якщо надітаум чи ентум яка не живе в монастирі, відкриє шинок чи

ввійде в шинок для пиття сикери (вина), то цю вільну жінку потрібно спалити.

§ 111 Якщо шинкарка дала в борг 60 ка пива, то під час збору врожаю вона може

одержати 50 ка зерна.

§ 112 Якщо людина, знаходячись в шляху, дав комусь срібло , золото,

дорогоцінні камні або інше майно, що в нього на руках, і послав його для

доставки на місце, а ця людина все, що було послано з ним, там, куди було

послано, не віддав, а забрав собі, то хазяїн посилки може обвинуватити цю

людини в тому, що той не віддав усього, що було послано с ним, і ця людина

повинна буде віддати хазяїну посилки все, що йому було дано, у п’ятикратному

розмірі.

§ 113. Якщо людина має за людиною борг зерном чи сріблом і без відома

господаря зерна візьме зерно з житниці чи з току, то цю людину потрібно

звинуватити в тому, що вона взяла зерно з комори або з току без відома

господаря зерна, і вона повинна повернути все взяте зерно, а також втрачає все,

дане нею у борг.

§ 114. Якщо людина не має за людиною боргу зерна чи сріблом, а взяв його

закладника в заставу, то за кожного заручника він зобов'язаний відважити 1/3

міни срібла.

§ 115. Якщо людина має за іншою людиною борг зерном чи сріблом і буде

тримати його закладник, а закладник помре в будинку людини, що взяла його в

заставу по своїй долі, то це не є основою для претензій

§ 116. Якщо закладник помре в будинку людини, що взяла його в заставу, від

побоїв чи поганого обходження, то господар заручника повинен звинуватити

свого тамкара, якщо взятий в з - син людини, то потрібно вбити його сина, якщо

http://yurist-online.org/

- раб людини, то повинен відважити 1/3 міни срібла, а також втрачає все, дане

ним у борг.

§ 117. Якщо закладник помре у будинку того, хто взяв його в заставу, від побоїв

чи поганого ставлення, то господар закладника має звинуватити свого тамкара;

якщо взятий у заклад — син людини, то треба вбити сина тамкара, якщо він —

раб людини, тамкар повинен відважити 1/3 міни срібла, а також втрачає все,

дане ним у заклад..

§ 118. Якщо раба або ж рабиню він віддав у кабалу, то тамкар може передати їх

далі, продати їх за срібло і не повинний бути оскарженим по позові.

§ 119. Якщо людина має на собі борг і віддасть за срібло свою рабиню що

народила йому дітей, то власник рабині може відважити срібло, яке відважив

йому тамкар, і викупити свою рабиню.

§ 120. Якщо людина віддасть своє зерно на зберігання в будинок іншій і в

зерновій кладовій виникне нестача, чи господар будинку, відкривши житницю,

візьме зерно, чи зовсім заперечить що зерно зсипане в його будинку чуже, то

господар зерна повинен клятвено вказати перед богом своє зерно, і господар

будинку повинен віддати господарю зерна взяте ним зерно подвійно.

§ 121. Якщо людина зсипала зерно в будинку іншої людини, то за кожний гур

зерна він повинний сплачувати 5 ка зерна в рік як орендну плату за зсипання.

§ 122. Якщо людина віддасть іншій людині на зберігання срібло, золото чи щоб

то не було, то вона повинна пред'явити свідкам все скільки вона віддає,

заключити договір і може віддавати на зберігання.

§ 123 Якщо він дав на збереження без свідків і договора, а там, куди він віддав

на збереження, це заперечать, то по такій справі не може бути відшкодування.

http://yurist-online.org/

§ 124. Якщо людина віддасть людині на зберігання срібло, золото чи що б то не

було перед свідками, і той відіпреться перед ним, то цю людину потрібно

звинуватити , і вона повинна повернути все, від чого віддиралася, подвійно.

§ 125 Якщо людина віддала свою річ на збереження, а там, куди він віддав, його

річ пропала разом із речами домохазяїна, або через підкоп, або через пролам, то

домохазяїн, що був необережний і загубив річ, що йому дали, повинен

відшкодувати хазяїну майна. домохазяїн може розшукувати свої речі і забрати у

свого злодія.

§ 126. Якщо людина, у якої нічого не пропало, скаже: "У мене пропало щось", і

заставить зібратись своїх сусідів, то його сусіди повинні клятвено звинуватити

його перед богом у тому, що в нього нічого не пропадало, і він повинен віддати

сусідам подвійно те, на що він претендував.

§ 127. Якщо людина протягне палець проти ентум або жінки чоловіка і не доведе

обвинувачення, то цю людину потрібно повергнути перед суддями, а також

обрити йому віски .

§ 128. Якщо людина візьме жінку і не заключить письмового договору, то ця

жінка не дружина.

§ 129. Якщо дружину чоловіка застануть лежачою з іншим чоловіком, то

потрібно їх зв’язати і кинути в воду. Якщо господар дружинии збереже життя

своїй дружині, то і цар збереже життя своєму рабу.

§ 130. Якщо чоловік зґвалтує жінку, яка не пізнала чоловіка і живе у будинку

свого батька, і ляже на її лоно, а його схоплять, то цього чоловіка треба вбити; ця

жінка звільняється від відповідальності.

§ 131. Якщо дружину чоловіка звинуватить під клятвою її чоловік, а лежачою з

іншим чоловіком її не застали, то вона повинна промовити клятву перед Богом і

повернутись в свій дім.

http://yurist-online.org/

§ 132. Якщо проти жінки чоловіка буде протягнуто палець через іншого

чоловіка, а лежачою з іншим чоловіком її не застали, то для свого чоловіка вона

повинна кинутись в річку.

§ 133. Якщо людина була узята в полон, а в його будинку є їжа, то його дружина

повинна до звільнення чоловіка берегти своє тіло, у будинок іншого вона не

повинна вступити. Якщо ця жінка не берегла своє тіло і ввійшла в будинок

іншого, то цю жінку повинні обвинуватити і кинути її у воду.

§ 134. Якщо чоловіка буде взято в полон і в його будинку немає засобів для

існування, то його жінка може ввійти в дім іншого; ця жінка не винувата.

§ 135. Якщо чоловіка буде взято в полон і в його домі немає засобів для

існування і тому його жінка ввійде в дім іншого і народить дітей, а потім її

чоловік повернеться і досягне своєї общини, то ця жінка повинна повернутися

до свого першого чоловіка; діти йдуть їх батьками.

§ 136. Якщо чоловік кинув своє поселення й утік, і після нього його дружина

вступила в будинок іншого, то якщо ця людина повернулася і захотіла узяти

свою дружину, то тому що він знехтував своє поселення й утік, дружина втікача

не повинна повернутися до свого чоловіка.

§ 137 Якщо людина захоче залишити шугетум, що родила йому дітей, або ж

надитум, що дала йому дітей, то цій жінці повинні повернути її придане, а також

їй повинні дати половину поля, саду і майна, і нехай вона ростить своїх дітей.

Після того, як вона виростить своїх дітей, їй повинні дати, як одному

спадкоємцю, частку у всьому, що було дано її дітям, а потім чоловік, що їй

сподобався, може взяти її заміж.

§ 138. Якщо чоловік покидає свою першу дружину, що не народила йому дітей,

то він повинен віддати їй срібло в сумі її викупу, а також поповнити її придане,

принесене нею з дому її батька, і може покинути її.

http://yurist-online.org/

§ 139 Якщо викупу не було, то він повинний дати їй одну міну срібла за

залишення.

§ 140. Якщо він мушкенум, то він повинний дати їй 1/2 міни срібла.

§ 141. Якщо дружина, яка живе у будинку чоловіка, захоче піти і стане

розтринькувати, розоряти свій дім, ганьбити свого чоловіка, то її треба

звинуватити , і якщо чоловік вирішить кинути її, — він може кинути її; він може

їй у дорогу не давати ніякої плати. Якщо її чоловік вирішить не кидати її, то він

може взяти шлюб з іншою жінкою, а та жінка повинна жити у домі свого

чоловіка як рабиня.

§ 142. Якщо дружина зненавидить свого чоловіка і скаже йому: “не торкайся

мене”, то потрібно дослідити її справу серед її сусідів. Якщо вона доброчесна і

безвадна, а її чоловік ходить з дому і дуже ганьбить її, то ця жінка не винувата, і

вона може взяти своє придане і піти в дім свого батька.

§ 143. Якщо вона не доброчесна і ходить з дому, розорює свій дім, ганьбить

свого чоловіка, то цю жінку потрібно кинути в воду.

§ 144. Якщо чоловік візьме шлюб з безплідною жінкою, ця безплідна жінка

дасть своєму чоловікові рабиню і створить таким чином дітей, а цей чоловік

захоче взяти наложницю, то цього не треба дозволяти цьому чоловікові, він не

може взяти наложницю.

§ 145. Якщо чоловік візьме заміж безплідну жінку, то вона не дасть йому мати

дітей, і він наміриться взяти собі наложницю, то цей чоловік може взяти собі

наложницю і ввести її в свій дім; ця наложниця не повинна рівнятися з

безплідною жінкою.

http://yurist-online.org/

§ 146. Якщо чоловік візьме заміж безплідну жінку вона дасть свому чоловіку

рабиню, і та народить дітей, а потім ця рабиня стане рівняти себе зі своєю

господинею, то, так як вона народила дітей, її господиня не може віддати її за

срібло, вона може накласти на неї знак рабства і прирахувати до інших рабинь.

§ 147. Якщо вона синів не родила, її господиня може продати її за срібло.

§ 148. Якщо людина взяла дружину, а її осягнула проказа , і він захоче взяти

іншу, то він може взяти, але свою дружину, що осягнула проказа , він не

повинний покинути, вона може жити в його будинку, що він побудував, і, поки

вона жива, він повинний її утримувати.

§ 149. Якщо ця жінка не згодна жити в будинку свого чоловіка, то він повинний

відшкодувати їй її придане, що вона принесла з будинку свого батька, і вона

може піти.

§ 150. Якщо чоловік подарує своїй жінці поле, сад, будинок чи рухоме майно, і

віддасть їй документ з печаткою, то після смерті її чоловіка її діти не можуть

вимагати від неї нічого по суду, мати може віддати те, що буде після неї, своєму

сину, якого любить; брату вона не повинна віддавати.

§ 151 Якщо жінка, що живе в будинку людини, зобов’язала свого чоловіка і

змусила його видати документ про те, що кредитор її чоловіка не схопить її, то,

якщо ця людина мала на собі процентний борг до того, як він взяв у дружини цю

жінку, його кредитор не може схопити його дружину. А якщо ця жінка мала на

собі процентний борг до того, як вона вступила в будинок людини, її кредитор

не може схопити її чоловіка.

§ 152 Якщо після того, як ця жінка вступила в будинок людини, на них з’явився

відсотковий борг, то обидва вони повинні відповідати тамкару.

§ 153. Якщо дружина чоловіка позволила вбити свого чоловіка заради іншого

чоловіка, то цю дружину потрібно посадити на кіл.

http://yurist-online.org/

§ 154. Якщо людина зґвалтує свою дочку, то його повинні вигнати з його

общини.

§ 155. Якщо людина вибрала своєму сину наречену, і його син пізнав її, а потім

він самий жив за її рахунок, і його схопили, то цю людину повинні зв’язати і

кинути його у воду.

§ 156. Якщо людина вибрала своєму сину наречену, і його син ще не пізнав її, а

сам жив за її рахунок, то він повинний відважити їй 1/2 міни срібла і

відшкодувати усе, що вона принесла з будинку свого батька, а потім її може

взяти в дружини чоловік, що їй по серцю.

§ 157 Якщо людина жила за рахунок своєї матері після смерті батька, то їх обох

повинні спалити.

§ 159. Якщо чоловік, який приніс шлюбний дарунок у дім свого тестя, віддав

викуп, зверне свій погляд на іншу жінку і скаже своєму тестеві: «Я не візьму

твоєї дочки», — то батько дівчини може забрати все, що йому було принесено.

§ 160. Якщо людина принесе в дім свого тестя шлюбний подарунок і віддасть

викуп, а потім батько дівчини скаже: ”Я не віддам тобі моєї дочки”, то він

повинен повернути подвійне все те, що було принесено йому.

§ 161 Якщо людина послала в будинок свого тестя шлюбне пожертвування і дала

викуп, а потім рівний йому по положенню перевершив його дарунками, і тесть

сказав: «Ти не бери мою дочку», то усе, скільки йому було принесено, він

повинний подвоїти і дати хазяїну жінки, а рівний йому не повинний взяти в

дружини його жінку.

http://yurist-online.org/

§ 162. Якщо чоловік візьме собі дружину, вона народить йому дітей а потім ця

жінка помре то її батько не може пред’являти претензії на її придане, її придане

належить тільки її дітям.

§ 163 Якщо людина взяла дружину, а вона не родила йому синів, і померла, то

якщо викуп, що ця людина принесла в будинок свого тестя, його тесть йому

повернув, її чоловік не може пред’являти позову з приводу приданого цієї жінки.

ЇЇ придане належить тільки будинку її батька

§ 164 Якщо його тесть не повернув йому викупу, то з її приданого він може

відняти стільки, скільки складав її викуп, а потім він повинний повернути її

придане в будинок її батька.

§ 165. Якщо чоловік подарує своєму спадкоємцю, приємному в його очах поле,

сад чи будинок і напише йому документ з печаткою, то після того, як його батько

помре, коли брати почнуть ділитись, він повинен взяти подарунок, даний йому

батьком і поверх цього, вони повинні розділити надбання батьківського дому

порівну.

§ 166. Якщо людина взяла дружину для синів, яких він мав, а малолітньому сину

він дружину не взяв, то коли брати будуть ділитися після того як батько помре, із

майна, що в будинку їхнього батька, вони повинні визначити своєму

малолітньому брату, що не взяв собі дружину, срібло для викупу, понад його

частку, і дати йому можливість взяти собі дружину.

§ 167. Якщо чоловік візьме собі дружину, і вона народить йому дітей, а потім ця

жінка помре і після її смерті він візьме собі іншу дружину, і вона також народить

дітей, то потім, коли батько помре, діти не повинні ділитись по матерям; вони

повинні взяти придане своїх матерів і розділити надбання батьківського дому

порівну.

§ 168. Якщо батько захоче вигнати свого сина і скаже суддям: «Я виганяю свого

сина», — то судді мають вивчити його справу, і якщо син не здійснив тяжкого

http://yurist-online.org/

гріха, достатнього для позбавлення його спадщини, то батько не може позбавити

його спадщини.

§ 169. Якщо він здійснив стосовно батька тяжкий гріх, достатній для

позбавлення його спадщини, то вони повинні на перший раз простити його;

якщо ж він здійснив тяжкий гріх вдруге, то батько може позбавити свого сина

спадщини.

§ 170. Якщо чоловікові його дружина народить дітей і його рабиня також

народить йому дітей і батько за свого життя скаже дітям, яких народила йому

рабиня: «Мої діти», — зарахує їх до дітей дружини, то після того, як батько

помре, діти дружини і діти рабині повинні ділити між собою надбання

батьківського дому порівну; спадкоємець, син дружини, при розподілі має

вибрати і взяти свою частку першим.

§ 171. А якщо батько при житті не скаже дітям, яких народила йому рабиня:”

Мої діти”, то після того, як батько помре, діти рабині не можуть ділити з дітьми

дружини надбання батьківського дому, рабиня і її діти повинні бути відпущені

на волю, діти дружини не можуть пред’являти до дітей рабині претензії про

перетворення їх в рабів. Дружина отримає своє придане і долю вдови, яку їй дав

і відписав їй посередництвом документа її чоловік, і буде жити в помешканні

свого чоловіка і користуватися всім цим поки жива, але не може віддавати за

срібло, все що залишиться після неї, належить тільки її дітям.

§ 172 Якщо її чоловік не подарував їй дарунка, то вона повинна отримати частку

з майна будинку свого чоловіка, як один спадкоємець. Якщо її сини стануть її

утискати заради того, щоб вигнати її з будинку, то судді повинні роздивитися її

справу і накласти кару на синів, а ця жінка не зобов’язана піти з будинку свого

чоловіка. Якщо ж ця жінка захоче піти, то дарунок, що її чоловік подарував їй,

вона повинна лишити синам своїм, а придане будинку свого батька вона може

забрати, і чоловік, що їй по серцю, може взяти її в дружини

§ 173. Якщо ця жінка там, куди вона вступила до нового чоловіка, родила синів

своєму новому чоловіку, а потім ця жінка померла, то її придане повинні

поділити старі й нові сини.

http://yurist-online.org/

§ 174. Якщо своєму новому чоловіку вона не родила синів, то її придане можуть

забрати тільки сини її першого чоловіка.

§ 175. Якщо раб палацу, або раб мушкенума візьме заміж дочку людини, і вона

народить дітей, то господар раба не може пред’явити претензії до дітей дочки

цієї людини про перетворення їх на рабів.

§ 176. Якщо раб палацу або раб мушкенума візьме заміж дочку людини і вона,

коли він брав її заміж ввійшла в дім раба палацу чи раба мушкенума з приданим

зі свого батьківського будинку і згодом після того, як вони поселяться разом,

створять дім і придбають рухоме майно, згодом або раб палацу, або раб

мушкенума помре, то дочка людини повинна отримати своє придане і все, що

чоловік її і вона сама набули з того часу, як поселились разом, потрібно

розділити на дві частини, і половину повинен отримати господар раба, половину

повинна отримати дочка людини для своїх дітей. Якщо в дочки людини не було

приданого, то все, що чоловік її і вона сама набули з того часу, як оселились

разом, потрібно розділити на дві частини, і половину повинен отримати

господар раба, половину повинна отримати дочка людини для своїх дітей.

§ 177 Якщо вдова, сини якої ще малі, захоче одоужитись з іншим чоловіком, то

без відома судів вона не повинна одружуватись. Коли вона буде одружуватись,

судді повинні роздивитися справи її старого чоловіка, і будинок її старого

чоловіка вони повинні передати новому чоловіку і цій жінці, а також змусити їх

зробити документ. Нехай вони беруть будинок і ростять малят. Продавати посуд

за срібло вони не можуть. Покупець, що купує посуд синів вдови, утрачає своє

срібло і зобов’язаний повернути майно його хазяїну.

§ 178. Якщо жриці энтум, надитум або ж зікрум , якій її батько дав спадщину і

написав їй документ, у документі, що він їй написав, він не зазаначив, щоб після

його смерті віддавати що залишиться куди їй завгодно, і не дозволив їй чинити

бажане, то після того, як батько помре, її поле і її сад можуть забрати її брати і

по розмірі її частки вони повинні давати їй видачу зерном, олією і шерстю і

задовольняти її серце. Якщо ж брати не дали їй видачу зерном, олією і шерстю

по розмірі її частки і не задовольнили її серце, то вона може віддати своє поле і

http://yurist-online.org/

свій сад землеробу, якому захоче, і її землероб буде її утримувати. Полем, садом і

всім, що батько її дав їй, вона може користуватися, поки жива, але вона не може

продати це за срібло і задовольнити вимоги іншої людини, її спадкова частка

належить тільки її братам.

§ 179. Якщо жриці ентум, надітаум чи зікрум, якій її батько дав спадщину і

написав документ з печаткою, він запише в написаному для неї документі, що

вона може віддати те, що залишиться після неї, куди захоче, надасть їй вільне

розпорядження, то після того, як батько помре , вона може віддати, що

залишиться після неї, куди захоче; її брати не можуть нічого вимагати від неї по

суду.

§ 180. Якщо батько не дав спаджщину своїй дочці - живучої в оселі надитум або

ж зікрум , то після того, як батько помре, вона повинна одержати частку в майні,

будинка її батька, як один спадкоємець і може користуватися нею поки жива.

після її смерті це належить тільки її братам.

§ 181. Якщо батько присвятив богу надитум, кадиштум або ж кульмашитум і не

дав їй спадщину , то після того як батько помре, вона повинна одержати з майна,

будинку її батька, 1/3 своєї спадкової частки і може нею користуватися, поки

жива. після її смерті це належить тільки її братам.

§ 182. Якщо батько не дав спадщину своїй дочці - надитум бога Мардука

Вавілонського і документа з печаткою не написав їй, то після того, як батько

помре, вона може одержати разом із своїми братами 1/3 своєї спадкової частки, а

повинність вона не зобов’язана нести. надитум бога Мардука може віддати те,

що після неї залишиться, куди вона захоче.

§ 183. Якщо батько дав спадщину своїй дочці, що побувала наложницею-

шугетум, видав її заміж і написав їй документ із печаткою, то після того, як

батько помре, вона не повинна взяти участь у поділі майна, в будинку її батька.

http://yurist-online.org/

§ 184. Якщо людина не дала спадщини своїй дочці, що побувала наложницею

-шугетум і не видала її заміж, то після того як батько помре, її брати повинні

дати їй спадщину відповідно до надбання, будинку батька, і видати її заміж.

§ 185. Якщо чоловік усиновить малолітнього, який знаходився у недбанні і

виростить його, то цього вихованця не можна вимагати назад по суду.

§ 186 Якщо чоловік усиновить малолітнього, а коли він його уже взяв, той

дізнається про свого батька і своєї матері, то цей вихованець може повернутися в

будинок свого рідного батька.

§ 187. Якщо людина усиновить неповнолітнього, яким нехтують, і виростить

його, то цього вихованця не можна вимагати назад через суд.

§ 188. Якщо якийсь ремісник візьме малолітнього на виховання і навчить його

свого ремесла, то його не можуть вимагати назад через суд.

§ 189. Якщо він не навчить його своєму ремеслу, то цей вихованець може

повернутися у дім свого батька.

§ 190. Якщо чоловік виростить малолітнього, якого він усиновив, але не

прирахує його до своїх дітей, то цей вихованець може повернутись в дім свого

батька.

§ 191. Якщо людина, що усиновила малолітнього і котрого виростила, а той

працював в його будинку, а потім завела рідних дітей і побажала відкинути

вихованця, то цей приймальний син не повинний піти голіруч. приймальний

батько, що виховав його, повинний йому дати зі свого рухомого майна 1/3 його

спадкової частки, і потім той повинний буде піти. із поля, саду і удома він може

йому нічого не дати.

http://yurist-online.org/

§ 192. Якщо усиновлений євнухом або усиновлений зікрум (жрицею) скаже

своєму батькові, що виростив його, або матері, яка виростила його: «Ти не мій

батько» або «Ти не моя мати», — то йому треба відрізати язик.

§ 193. Якщо приємник євнуха або ж приємник зікрум дізнався про будинок

свого рідного батька і зненавидів приймального батька, що виховав його, або

приймальну мати, що виховала його, і пішов у будинок рідного батька, то йому

повинні вирвати око.

§ 194. Якщо людина віддала свого сина годувальниці, а цей син помер на руках у

годувальниці, і годувальниця без згоди його батька і його матері підмінила його

іншим, то її повинна обвинуватити, і, тому що вона без згоди його батька і його

матері підмінила дитину, їй повинні відрізати груди.

§ 195. Якщо син вдарить свого батька, то йому потрібно відрізати пальці.

§ 196. Якщо людина пошкодить око якоїсь людини, то потрібно пошкодити їй

око.

§ 197. Якщо вона зламає кістку людини, то потрібно зламати їй кістку.

§ 198. Якщо вона пошкодить око мушкенума чи зламає кістку мушкенума, то

вона повинна відважити йому міну срібла.

§ 199. Якщо вона пошкодить око раба людини чи зламає кістку раба людини, то

вона повинна відважити половину його купівельної ціни.

§ 200. Якщо людина виб’є зуб людині, рівної собі, то потрібно вибити їй зуб.

http://yurist-online.org/

§ 201. Якщо вона виб’є зуб у мушкенума, то вона повинна відважити 1\3 міни

срібла.

§ 202. Якщо людина вдарить по щоці іншого, вищого за положенням, ніж вона

сама, то потрібно на зборах вдарити її 60 разів батогом з волової шкіри.

§ 203. Якщо хтось з людей вдарить по щоці когось, рівній собі, то вона повинна

відважити і міну срібла.

§ 204. Якщо мушкенум вдарить по щоці мушкенума, то він повинен відважити

10 сіклів срібла.

§ 205. Якщо раб людини вдарить по щоці когось з людей, то потрібно відрізати

йому вухо.

§ 206. Якщо людина вдарить людину в бійці і нанесе їй рану, то ця людина

повинна поклястися:” Я вдарив його ненавмисно”, а також сплатити послуги

лікаря

§ 207. Якщо той помре від її побоїв, то він повинен відважити 1\2 міни срібла.

§ 208. Якщо потерпілий ? хтось з мушкенумів, то вона повинна відважити 1\3

міни срібла.

§ 209. Якщо людина вдарить дочку людини і заподіє викидання її плоду, то

людина повинна заплатити за її плід 10 сіклів срібла.

§ 210. Якщо ця жінка помре, то потрібно вбити і дочку людини.

http://yurist-online.org/

§ 211. Якщо вона заподіє побоями дочці мушкенума викид плоду її, то людина

повинна відважити 5 сіклів срібла.

§ 212. Якщо ця жінка помре, то людина повинна відважити 1\2 міни срібла.

§ 213. Якщо людина вдарить рабиню людини і заподіє викид її плоду, то вона

повинна відважити 2 сікля срібла.

§ 214. Якщо ця рабиня помре, то людина повинна відважити 1\3 міни срібла.

§ 215. Якщо лікар зробить людині тяжкий надріз бронзовим ножем і вилікує цю

людину або зніме більмо людини бронзовим ножем і вилікує око людини, то він

повинен одержати 10 сиклів срібла.

§ 216. Якщо хворий ? хтось з мушкенумів, то він повинен отримати 5 сіклів

срібла.

§ 217. Якщо хворий ? раб людини, то господар раба повинен віддати лікареві 2

сікля срібла.

§ 218. Якщо лікар зробить людині важкий надріз бронзовим ножем і заподіє

смерть цій людині чи зніме більмо людини бронзовим ножем і пошкодить око

людини, то йому потрібно відрізати пальці.

§ 219. Якщо лікар зробить важкий надріз бронзовим ножем рабу мушкенума і

заподіє йому смерть, то він відшкодовуватиме раба за раба.

§ 220. Якщо він зніме бронзовим ножем його бельмо і пошкодить його око, то

він повинен відважити сріблом половину його купівельної ціни.

http://yurist-online.org/

§ 221. Якщо лікар зростив зламану кістку людини або ж вилікував хворий

суглоб, то хворий повинний заплатити лікарю 5 сиклей срібла.

§ 222. Якщо це син мушкенума, то він повинний заплатити 3 сикля срібла.

§ 223. Якщо це раб людини, то хазяїн раба повинний заплатити лікарю 2 сикля

срібла.

§ 224. Якщо волячий або ж ослиний лікар зробив важку операцію волові або ж

ослу і спас його, то власник вола або осла повинний заплатити лікарю 1/6 сикля

срібла, його найману плату.

§ 225. Якщо він зробив важку операцію волові або ж ослу й убив його, то він

повинний заплатити власнику вола або ж осла 1/4 його покупної ціни.

§ 226. Якщо цирульник без відома господаря раба збриє рабський знак не з свого

раба, то цьому цирульнику потрібно відрізати пальці.

§ 227. Якщо людина обмане цирульника, і той збриє рабський знак не з свого

раба, то цю людину потрібно вбити і закопати в його воротах; цирульник

повинен поклястися: “Я збрив ненавмисне”, і бути вільним від відповідальності.

§ 228. Якщо будівельник побудує людині будинок і завершить його їй, то та

повинна дати йому в подарунок 2 сікля срібла за кожний сар площі будинку.

§ 229. Якщо будівельник побудує людині будинок і зробить свою роботу

неміцно, так що побудований ним будинок обвалиться і заподіє смерть

господаря будинку, то цього будівельника потрібно вбити.

http://yurist-online.org/

§ 230. Якщо він заподіє смерть сину господаря будинку, то потрібно вбити сина

цього будівельника.

§ 231. Якщо він заподіє смерть рабу господаря будинку, то він повинен віддати

господарю будинку раба за раба.

§ 232. Якщо він пошкодить здобуток, то він повинен відшкодувати все, що він

пошкодив; за те, що побудував будинок неміцно, так що він обвалився, повинен

відбудувати обвалений будинок за свій рахунок.

§ 233. Якщо будівельник побудував людині будинок неміцно, і стіна

обрушилася, то цей будівельник повинний зміцнити стіну з власних засобів.

§ 234. Якщо човняр спорудив людині судно, але свою роботу зробив ненадійно, і

це судно розсохнулося (?) у тому ж році або воно мало іншу хибу, то човняр

повинний це судно розібрати, а з власних засобів зробити тривке і віддати

судовласнику міцне судно.

§ 235. Якщо човняр спорудить людині судно і зробить свою роботу ненадійно,

так, що судно в тому ж році почне текти чи отримає інший недолік, то човняр

повинен зламати це судно, зробити міцне за свій рахунок, і віддати міцне судно

господарю судна.

§236 Якщо людина віддала своє судно в оренду човняру, а човняр був

недбайливий і потопив судно або погубив, то човняр повинний відшкодувати

судно власнику.

§ 237. Якщо людина найме човняра і судно, загрузить його хлібом, вовною,

олією, фініками чи яким би то не було вантажем, а цей човняр буде

необережним і потопить судно чи пошкодить те, що знаходиться на ньому, то

човняр повинен відшкодувати судно, яке він пошкодив, і все, що він пошкодив

на ньому.

http://yurist-online.org/

§ 238. Якщо човняр потопив судно людини, а потім підняв його, то він повинний

заплатити сріблом половину його покупної ціни.

§ 239. Якщо людина найняла човняра, то він повинний йому сплачувати 6 гурів

зерна в рік.

§ 240. Якщо судно, що йде проти течії, вдарило судно, що йде за течією, і

потопило його, то власник судна , чиє судно було потоплено, може клятвено

показати перед богом усе, що загинуло на його судні, і судно, яке плило проти

течії, що потопило судно, яке плило за течією, повинно відшкодувати йому його

судно і все загибле в нього.

§ 241. Якщо людина забрала бика в заставу, то він повинний відважити 1/3 міни

срібла

§ 242-43. Якщо людина найняла на один рік худобу, то наймана плата за вола- 4

гура зерна, а наймана плату за корову - 3 гура зерна , повинний дати хазяїну.

§ 244. Якщо людина найме вола або віслюка і того розірве у степу лев, то збитки

падають тільки на його господаря.

§ 245. Якщо людина найме вола і спричинить його смерть неуважністю або

побоями, то вона повинна господареві вола відшкодувати вола за вола.

§ 246. Якщо людина найме бика і зламає йому ногу чи розсіче жилу на потилиці,

то вона повинна господарю бика відшкодувати бика за бика.

§ 247. Якщо людина найняла вола і виколола йому око, то він повинний

заплатити хазяїну вола половину його покупної ціни сріблом.

http://yurist-online.org/

§ 248. Якщо людина найняла вола і зламала йому ріг, відрізала йому хвіст або ж

ушкодила йому морду , то він повинний заплатити сріблом 1/5 його покупної

ціни.

§ 249. Якщо людина найме бика, і його вразить Бог, так що він помре, то

людина, яка найняла бика, повинна промовити клятву Богом і бути вільною від

відповідальності.

§ 250. Якщо бик, йдучи по вулиці, зіб’є людину і заподіє їй смерть, то це не

підстава для претензій.

§ 251. Якщо бик людини битливий, і сусіди заявляють їй, що він битливий, а той

не притупить йому ріг і не спутає свого бика, і цей бик зіб’є сина людини і

заподіє йому смерть, то вона повинна віддати 1\2 міни срібла.

§ 252. Якщо той, хто загинув, ? раб людини, то вона повинна віддати 1\3 міни

срібла.

§ 253. Якщо людина найме людину для служби на свому полі, доручить їй плуг,

довірить їй худобу і договором зобов’яже її обробляти поле, і якщо людина

вкраде зерно чи корм, і це буде схоплено в її руках, то потрібно відрізати їй

пальці.

§ 254. Якщо він забрав насіння і виснажив худобу, то він повинний відшкодувати

збиток зерна, що він вкрав.

§ 255. Якщо вона віддасть худобу людині в найм чи вкраде зерно і, таким чином,

не виростить зерна на полі, то цю людину потрібно звинуватити, і вона повинна

відміряти під час жнив по 60 курру зкрна за 1 бур.

http://yurist-online.org/

§ 256. Якщо вона не в стані сплатити те, за що вона відповідала, то потрібно

розірвати її на цьому полі за допомогою худоби.

§ 257. Якщо людина найме землероба, то вона повинна давати йому 8 курру

хліба за рік.

§ 258. Якщо людина найме погонщика биків, то вона повинна давати йому 6

курру хліба в 1 рік.

§ 259. Якщо людина вкраде плуг з оброблюваного поля, то вона повинна віддати

господарю плуга 5 сіклів срібла.

§ 260. Якщо він украв леміш або ж борона, то він повинний заплатити 3 сикля

срібла.

§ 261. Якщо людина найняла пастуха для пасіння великої і дрібної рогатої

худоби, то він повинний сплачувати йому по 8 гурів зерна в 1 рік.

...

§ 263. Якщо він погубив вола або ж вівцю, що були йому дані, то він повинний

відшкодувати їхньому власнику вола за вола, вівцю за вівцю.

§ 264. Якщо пастух, якому була дана велика рогата худоба і вівці для пасіння,

одержав всю свою найману плату, і його серце було задоволено, зменшив

кількість велткої рогатої худоби, зменшив кількість овець і скоротив приплід, то

він повинний давати приплід і прибуток відповідно договору.

§ 265. Якщо пастух, якому дано для припасу велику і малу худобу, буде

нечесним, змінить клеймо чи продасть худобу за срібло, то його потрібно

http://yurist-online.org/

звинуватити , і він повинен відшкодувати господарю в 10-кратному розмірі; що

вкрав великою чи малою худобою.

§ 266. Якщо в загоні станеться дотик Бога чи лев вб’є тварину, то пастух

повинен перед Богом очистити себе , а господар загону повинен пробачити йому

випадок в загоні.

§ 267. Якщо пастух був недбайливим, і на скотарні з’явилися короста , то пастух,

що завдав шкоди від корости на скотарні, повинен відновити поголів’я значної

рогатої худоби й овець і віддати їх власнику .

§ 268. Якщо людина найняла вола для молотьби, то його наймана плата - 20 ка

зерна.

§ 269. Якщо він найняв для молотьби осла, то його наймана плата - 10 ка зерна.

§ 270. Якщо він найняв ягнят для молотьби, то їх наймана плата - 1 ка зерна.

§ 271. Якщо людина найняла волів, віз і найманця щоб вів віз, то він повинний

сплачувати по 180 ка зерна за 1 день.

§ 272. Якщо людина найняла тільки віз, то він повинний сплачувати по 40 ка

зерна за 1 день.

§ 273. Якщо людина найме найманця, то вона повинна давати йому від початку

року до п’ятого місяця 6 ше срібла на день. З шостого місяця до кінця року вона

повинна давати 5 ше срібла на день.

http://yurist-online.org/

§ 274. Якщо людина найме якогось ремісника, то платня землекопові 5 (ше)

срібла, платня шевцю (… ше) срібла, платня ковалеві (… ше) срібла, столяру 5

(ше) срібла, платня теслі 4 (ше) срібла, на день вона повинна давати.

§ 275. Якщо людина найняла парусне судно, то його наймана плата - 3 ше срібла

за один день.

§ 276. Якщо людина найняла веслове судно, то він повинний сплачувати в якості

його найманої плати 2 1/2 ше срібла за один день.

§ 277. Якщо людина найняла судно ємністю 60 гурів , то він повинний

сплачувати в якості його найманої плати 1/6 сикля срібла за 1 день.

§ 278. Якщо людина купить раба чи рабиню і до кінця місяця він занедужає, то

покупець може повернути його своєму продавцю, і цей покупець отримає

срібло, яке він відважив.

§ 279. Якщо людина купить раба чи рабиню і за нього попаде під позив, то по

позиву відповідатиме тільки його продавець.

§ 280. Якщо людина купить у ворожій країні раба або рабиню і коли вона прийде

до Країни (Вавилону), господар раба або рабині упізнає свого раба або рабиню,

то якщо цей раб або рабиня — діти Країни, їх треба відпустити на волю без

срібла.

§ 281. Якщо вони - сини іншої країни, то покупець повинний сказати перед

богом кількість срібла, що він відважив, а хазяїн раба або рабинь може віддати

тамкару срібло, що той відважив, і викупити свого раба або свою рабиню.

§ 282. Якщо раб скаже свому господарю: “Ти не мій господар”, то той повинен

викрити його як свого раба, а потім його господар може відрізати йому вухо.

http://yurist-online.org/